Микеланджело Буонароти
Ковачът с жар желязото разстила…

Превод от италиански: Драгомир Петров, 1970

chitanka.info

Ковачът с жар желязото разстила…[0]

Ковачът с жар желязото разстила,

в целта на своя труд красив увлечен;

ваятелят без пламъка предвечен

докрай не би източил златна жила.

И Фениксът без неговата сила

не би възкръснал; в огъня завлечен,

по-светъл ще възкръсна — дълговечен,

в смъртта пораснал и открил закрила.

У него, огъня, се крий изгода:

ако не обновяваше плътта ми,

аз щях да съм мъртвец от много време.

Ако ли към небето по природа

възлиза — слял се с пламъци голями, —

нима и мен той няма там да вземе?

[0] Както в най-оригиналните си творби, така и в този сонет поетът обобщава със своя скулптурен и мъжествен стил натуралистични образи, разработвайки една от любимите си теми — преминаването на земния живот във вечността. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.